Tidligere på Agent Carter...
- Hva heter du, søta? - Agent.
- De har tatt alt bevismateriale. - Ikke alt.
Vevsprøven fra obduksjonen av Jane Scott.
Det er noe som kaller på meg. Trekker meg vekk herfra.
- Hvor hen? - Jeg vet ikke.
Det eneste som sendte meg hit var en forfremmelse, Jack.
Sikker på at det ikke var knust hjerte?
Glad på dine vegne, Daniel.
- Jeg elsker deg, Daniel. - Jeg elsker deg også.
Vi er med i SSR vi også, selv om vi ikke bærer våpen.
Komitéen har bestemt seg for å stoppe Isodyne-programmet.
Liket av kvinnen blir tatt hånd om.
Tror du de jeg jobber for er vanlige kriminelle?
De er med over alt!
Jeg har gledet meg veldig til å få snakke med deg.
Hva fortalte du?
Hun ville ha navn.
Mr. Hunt gjorde en tabbe.
Tabber kan ordnes opp i.
Hva er du?
Akkurat det jeg vil.
Ikke gjør slikt.
Jeg kunne ha skutt...
...Howard.
Kan du komme til labben?
Det er vevsprøven fra obduksjonen av Jane Scott.
Hva er galt med den?
Ingenting. Bare se på den.
Hvert øyeblikk nå.
Hvordan gjør du det?
Jeg vet ikke.
Det trekkes til deg.
Jeg vil til det.
Det kaller på meg.
Det vil til meg.
Vent!
Herregud.
Jeg vet hvor liket av Jane Scott er.
Jeg kan ikke forklare det, men liket av Jane Scott er der.
Hvordan kan du være så sikker?
Dette er mer enn bare å vite det.
Jeg kan føle det.
Det er alt.
Rose sier at det er adressen til fylkets kjølelager.
Det eies tilfeldigvis av
en kompis av Calvin Chadwick, Thomas Gloucester.
Allerede den lille mengden Null-materie førte til at jeg ble fysisk.
For øyeblikket.
Med tilgang til liket av Jane Scott og det som er inne i det,
er det mulig jeg kan bli helt frisk.
Mr. Jarvis, har Howard en likbil?
Nei.
Men han har noe som ligner.
Det får holde.
For hva?
Vi skal stjele liket av Jane Scott.
Å nei.
Hvem er det?
Hei.
Du skremte meg.
Skremte deg? Du brøt deg inn i huset mitt.
Ja, jeg vet. Beklager.
Det skulle være en hyggelig overraskelse.
Jeg må ha sovnet litt.
Jeg er lei for det.
Jeg visste ikke at du hadde lagt planer.
Jeg måtte ta et skift til.
Jeg skal lage litt kaffe.
Regina kunne ikke komme på jobb.
Husker du Regina?
Hun som lesper?
Nei, nei. Hun med føflekken.
Det yngste barnet hennes er syk.
Oppkast over alt, eller det påstår hun i hvert fall.
Ryktet er at mannen hennes overrasket henne med en av disse TV-ene.
Så det er mulig at hun...
...løy.
Jeg mistet noe.
La meg hjelpe deg. Hva leter du etter?
Du vet det når du ser det.
Det gir ingen mening.
Jeg vet det.
Jeg mener...
Dette går ikke bra.
Du er fantastisk.
Du er ganske fantastisk du også.
Takk.
Da jeg flyttet hit ville jeg bare begynne på nytt.
Og så ble jeg kjent med deg, og du var så...
...slem.
Jeg var ikke slem.
Jo, du var ufølsom og kompromissløs og elskverdig.
Alle de månedene med fysioterapi med deg
og jeg begynte å føle meg som meg selv igjen.
På grunn av deg.
Jeg hadde en hel tale klar,
men jeg hadde ikke tenkt å be deg gifte deg med meg
med hendene i sofaen, fordi jeg mistet ringen.
Nå finner jeg ikke ringen.
Det er derfor...
Det er derfor.
Så la oss finne den.
Så, ja?
Å, ja!
Ja.
- Ok. - Ja.
- Du fant den? - Nei, det er en mynt.
Fortsett å lete. Så blir vi rike.
Herregud!
Bra. Du er våken.
Du må hjelpe meg.
FYLKETS KJØLELAGER
Dette er unødvendig, mr. Jarvis.
Vi kunne ha kjørt bilen nærmere.
Og lage ripe med de hælene?
Det er ikke noe problem å løfte deg.
Vi må være ute igjen før de åpner.
Kommer du ikke?
Jeg? Inn i ventilasjonssystemet?
Er det ikke derfor du har på deg fritidslipset ditt?
Det er iskaldt her.
Dette bringer tilbake minner om forferdelige ting.
Om sist du stjal et lik?
Nei. Aprikossyltetøy.
Hos bestemor.
I kjelleren.
Kaldt, dårlig plass og fullt av edderkopper.
Her er vi.
Hvor sannsynlig tror du det er
at edderkopper liker seg i ventilasjonssystemet?
Vi er helt sikkert trygge, mr. Jarvis.
Hører du noe?
- Slapp av. - Følg meg.
Whitney, dette er ikke bra.
Hun er her.
Åpne den.
Jeg forstår ikke...
Det kalte meg hit.
Det vil ut?
Åpne den.
Burde du virkelig ta på henne?
Ja, jeg må det.
Jeg må ha en atombombe.
Hun vil ha Null-materie.
Hun vil gjenta prøvesprengningen.
Hva mener du?
Hun er en forsker, og alle forskere vet
at for å få samme resultat i et eksperiment,
må alle variablene være identiske.
Det betyr å sprenge en atombombe på samme sted
og åpne riften eller hva det var.
Jeg kan ikke understreke det nok.
Vi kan ikke la henne gjøre dette.
Da må vi stoppe henne.
Som betyr å stoppe en atombombe.
Ikke bare en bombe.
Bombene som ble brukt i Isodyne-testen,
de produseres av Roxxon.
Etter 1946 ble de to siste stridshodene puttet på lager.
Det ville ikke være første gang vi infiltrerer Roxxon.
De har flere bygninger, og hvor de er, er hemmeligstemplet.
Vi vet ikke i hvilken av dem bombene er.
Vel, det stemmer ikke helt.
Mr. Stark er i stadig konkurranse med Hugh Jones.
Han har foretatt nøye undersøkelser om Roxxon og bygningene deres.
Kall det "industrispionasje".
Roxxon har en bygning
noen timer unna Los Angeles
som jeg tror er det mest sannsynlige stedet.
Hvorfor tror du de er der?
På grunn av sikkerheten.
Sammenlignet med de andre stedene, er det ganske intenst.
Jeg tror ordet "uinntakelig" ble brukt.
Min erfaring er at ingenting er uinntakelig.
Det kan hende,
men mr. Stark har aldri klart å få noen inn der.
Man må ha en spesiell nøkkel til heisen.
En som det er umulig å kopiere.
Vi trenger ikke nøkkel. Vi blåser døren av hengslene.
Da sprenger eksplosivene inne i den og dreper oss alle.
Vi borrer inn i låsen.
Som frigjør syren inni,
som spruter inn i heisen og dreper oss alle.
- Vi graver et hull. - Det ville
starte et underjordisk støt på 3 000 volt...
- ...som dreper oss alle. - Som dreper oss alle.
Du sa en nøkkel?
Vi kan ikke stjele atombomber.
Det er ikke å stjele hvis firmaet ditt laget dem, kjære.
Si det til Hugh Jones.
Hvis komitéen får vite det...
Hvis vi får tak i mer Null-materie, Cal,
så må komitéen adlyde oss.
Det er galskap.
Folk trodde at Galileo var gal.
Denne planen fungerer, Cal.
Den vil fungere.
Se på meg.
Du har sett hva jeg kan gjøre med litt Null-materie.
Kan du forestille deg det?
Bare forestill deg hva jeg kunne få til hvis vi hadde makten
til å tvinge verden til å gjøre som vi vil.
Slutt på krig.
Slutt på frykt, og du...
...du ville endelig bli anerkjent
og respektert slik du fortjener.
Hvordan skal vi få det til?
Det er på tide vi bruker forbindelsene mine.
Auerbach SKUESPILLERAGENTUR.
Jeg våknet opp, lette i lommene, den var borte.
Ringen, den var borte. Jeg kunne ikke finne den.
Hva foregår her?
Har du ikke hørt det?
Sjefen ba endelig jenta si om å gifte seg med ham.
Stakkars Violet. Vet ikke at hun fortjener bedre.
Gratulerer, Daniel.
Violet er heldig.
Takk. Det betyr mye for meg.
Kan jeg få snakke med deg et øyeblikk?
Klart.
Thompson ringte. Han spurte etter deg igjen.
Hvor mange feriedager har du igjen?
Mer enn nok. Jeg har ikke hatt fri siden Pearl Harbor.
Hvordan går det med forkledningsavdelingen din?
For deg?
Vi har ikke mange finklær. Hvordan det?
Jeg må snike meg inn på Hugh Jones sitt kontor.
Hos Roxxon?
Er du sikker på at det er lurt?
Møtte du ham ikke i fjor i New York?
Han husker sikkert ikke alle kvinnene han møter.
Han husker sikkert deg, Peg.
Folkene på labben har noe nytt.
Hvis det fungerer er du ikke så avhengig av forkledningen.
Takk. Denne trenger vi.
Til hva?
Å smøre hjulet.
Hva er dere ute etter?
Ingenting, dr. Samberly. Bare pai.
Vi tenkte du ville sette pris på et stykke.
Og kanskje agent Carter kan få låne den greia du jobber på.
Jeg visste dere var ute etter noe.
Vi kaller den hukommelse-undertrykkeren.
Plasser den slik...
Nei.
Du holder den inntil personens tinninger.
Det forstyrrer nervebanen til fremre pannelapp.
De glemmer de to siste minuttene.
Utrolig. Og det fungerer?
Vi har testet den på Jerry flere ganger, med positivt resultat.
Det gjorde dere vel ikke.
Det kan muligens føre til hjerneskade.
Jeg kan nesten ikke vente til lunsj. Jeg kommer med en gang.
Hva heter du, søta?
Hei, mr Hugh... Jeg mener mr. Jones.
Jeg heter Wanda.
Har vi møttes?
Jeg tror ikke vi har hatt den gleden.
Er du sikker?
Jeg glemmer nemlig aldri et...
...ansikt.
Jeg tror jeg ville husket det hvis jeg hadde møtt en så kjekk...
Jeg mener en så viktig mann som deg, mr. Jones.
Jeg har akkurat begynt å jobbe her.
Bokføring sendte meg for å hente en mappe.
Bokføring, sier du?
De gutta er så kjedelige som oppvaskvann.
Men de har tydeligvis øye for talent.
Vet du hva, jeg har lunsjpause nå.
Men når jeg kommer tilbake, skal jeg sende bud etter deg,
så kan vi se over bøkene sammen.
Jeg gleder meg allerede.
Din arrogante idiot.
Agent.
Jeg husker deg!
Jeg ringer etter sikkerheten nå.
Og hvis SSR vil ransake kontoret mitt,
må du ha ransakelsesordre.
Hva heter du, søta?
Mr. Jones, du er sent ute til lunsjavtalen din.
Du må skynde deg.
Ja, men hold deg i nærheten.
Jeg tror jeg må undersøke arbeidet ditt når jeg kommer tilbake.
Agent.
NØKKELEN TIL SUKSESS ER I DEG!
Søren. Han har den på seg.
Hva heter du, søta?
Jeg har hørt rykter om rødhårede.
Sendte gutta fra salgsavdelingen deg?
Du redder verden. Du redder verden.
Hadde du en fin lunsjpause?
Ja, det må jeg ha hatt.
Mr. Manfredi, det er noen her som vil treffe deg.
Hei, Joseph.
- Joe, det er en glede... - Det er uforskammet
av deg å ta ham med hit.
Vet du hva jeg gjør med folk som stjeler fra meg?
Jeg tuller selvfølgelig. Kom igjen. Det er ti år siden, ikke sant?
- Ja. - Greit, jeg er fornøyd, du er fornøyd.
Kom og sett dere.
Jeg skal være en gentleman og stå. Sett dere, sett dere.
Jeg skal flytte det for dere.
- Fikk du bryllupsgaven min? - Det gjorde jeg.
Sausenebb fra Wedgwood. Veldig fin.
Tusen takk. Den er veldig fin.
Likte du den?
Ingenting sier stil som benporselen.
Det sier jeg alltid.
Så, hva kan jeg hjelpe dere med?
Vel, som du vet er mannen min, Cal, senatskanditat, og hvis han vinner...
Ja, jeg kjenner de folkene. Han blir valgt.
Du har vel hørt om de planlagte motorveiene?
De byggekontraktene blir verdt millioner.
Og du kan få dem alle sammen.
Og hva vil du ha for det?
Bare noen menn.
Noen menn som kan hjelpe med noe utstyr.
Nå snakker vi. Hvor mange væpnede menn trenger du?
Ingen våpen. Ingen våpen.
Bare noen menn som er flinke med hendene.
Og diskrete.
Høres ut som en bra avtale for meg.
Men jeg trenge mer enn bare penger.
Du har venner i pressen, ikke sant?
Jeg må vite at navnet mitt og navnene til kollegaene mine
ikke er førstesidestoff lenger.
Jeg vet ikke om jeg kan få...
Et øyeblikk bare.
Du der, kom hit.
- Jeg? - Ja, du.
Hun er en vakker dame, ikke sant?
Veldig pen, ikke sant?
- Ja, sjef. - Ja.
Den slags dame du gjerne vil ta med ut på byen,
ha det moro med henne.
Hun er pen, ja.
Hei. Tror du ikke jeg har øyne i hodet?
Hun er min gjest, og du kler av henne med øynene!
Slik behandler man ikke en dame.
Jeg beklager det. Det var uforskammet av ham.
Så...
Har vi en avtale?
Avtale.
Dette jordet blir brukt som rullebane til privatfly.
Det er minst fire vakter, alle tungt bevæpnet,
stasjonert på dette området.
Og gjerdet er elektrisk, går jeg ut fra.
Det er det.
Når vi er inne i bygningen, må vi finne vareheisen
og bruke nøkkelen for å ta heisen ned dit
hvor Roxxon lagrer de hemmeligstemplede tingene.
Mener du at når vi kommer oss forbi vaktene
og det elektriske gjerdet,
er alt vi må gjøre å ufarliggjøre atombombene?
Jeg tror ikke du må bekymre deg om det, faktisk.
Sousa har de stødigste hendene jeg noensinne har sett.
Etter mine egne, selvsagt.
Jeg hadde ansvaret for rekognosering.
La oss bare si at dette ikke blir første gang jeg uskadeliggjør en bombe.
Dette er ikke bare bomber.
Er man uforsiktig med en eneste uranstav kan det starte en eksplosjon
som utsletter hele byen.
Høres ut som en bombe for meg.
Du ødela akkurat hele Los Angeles.
Og dette er all informasjonen vi har?
Ikke noe om hva som er inni?
Jeg er redd for at mr. Starks menn aldri har klart å komme seg inn.
Vi går inn blindt.
Og ubevæpnet på grunn av de ustabile materialene der inne.
Og i undertall. Jeg liker ikke dette.
Er vi sikre på at SSR ikke kan hjelpe?
Komitéen er overalt.
Det er ingen vi kan stole på 100%.
Det er faktisk ikke helt sant.
Auerbach SKUESPILLERAGENTUR.
Hun er en vi kan stole på.
Peggy, dette er galskap. Vi kan ikke ta med Rose. Hun er...
Hun har samme opplæring som mennene ovenpå,
og hun beskytter dere alle sammen.
Dette er ikke om opplæring, det dreier seg om erfaring.
Det har hun ikke.
Jeg kan ikke fokusere på oppdraget hvis jeg må beskytte Rose.
Så morsomt. Jeg ser Daniel Sousa, men jeg hører Jack Thompson.
Hun er smart, hun er ressurssterk, og jeg stoler på henne med livet mitt.
Jeg er redd for at hun vil skade seg.
Hallo.
Jeg kan ikke tro at sjefen lar meg være med på et oppdrag.
Vel, han kjenner igjen talent når han ser det.
Hva med dette?
Forsterket bevegelsesensor som gir nøyaktige resultater
fra opp til 15 meter.
Hvis noen prøver å nærme seg deg, sier denne fra.
Vet du hvordan den fungerer?
Jeg tipper jeg kan finne ut av det.
Hva gjør dere her inne?
Her er hukommelse-undertrykkeren.
Takk for at jeg fikk lov å bruke den.
Hvordan fungerte den?
Jeg husker ikke.
Jeg liker ikke å ha folk på labben min.
Jeg liker ikke at folk tar på tingene mine.
Dette er ikke en butikk, vet dere.
Selv om dere kom med pai til meg,
betyr det ikke at dere kan rote rundt i arbeidet mitt.
Likte du paien min?
Den var fra deg?
Paien din var inne i meg?
Jeg liker pai.
Det er godt med pai.
Dr. Samberly, vi har et veldig viktig oppdrag foran oss.
Vi trenger all hjelp vi kan få.
Det han prøver å si, Aloysius, er at vi trenger utstyret ditt.
Greit nok.
Har du brukerveiledninger for disse tingene?
Nei, mesteparten er prototyper.
Har ikke testet dem ennå.
Kan du vise oss hvordan de fungerer?
Klart. Har dere tid i seks timer?
Jeg tenkte mer på en hurtiginnføring.
Dette er latterlig.
Jeg blir med dere.
Jeg tror ikke det er noen god idé.
Nei, en forferdelig idé.
Etter krigen hadde jeg 11 jobbtilbud. Elleve.
Jeg kom til SSR fordi de sa jeg ville få muligheten
til å bruke ekspertisen min i felten.
Hvem sa det?
Det gjorde du, sjef.
Har du glemt det?
Det gjør vondt. Her inne.
Hør, jeg intervjuet mange.
Men du valgte meg.
Og jeg valgte deg
fordi jeg trodde jeg skulle gjøre mer enn bare å pusle rundt her på labben
mens andre agenter dro på oppdrag.
Greit. Du er med på teamet.
Hva annet har du?
La meg gå å åpne bagen med leketøy.
Hvordan kan du være så sikker på at han ikke er i lommen til komitéen?
Jeg er sikker.
Alle hater Samberly.
Hvor parkerte du?
Beklager, jeg parkerte rundt hjørnet. De vasket gata.
Straks tilbake.
Dette er en dårlig plan.
Det er en forferdelig plan.
Det er en solid plan.
Hei, du må sette deg i bilen og kjøre vekk herfra.
Jeg beklager,
men mannen min og jeg har rotet oss bort.
Mannen?
Ja.
Sånn er det. Vi er gift.
Veldig forelsket med hverandre.
Dere må dra, nå.
- De kommer til å dø. - Vi kommer til å dø.
Det går så bra med dem.
Hvis du bare kan vise oss retningen tilbake til hovedveien.
Dette er et restriksjonsområde. Dra herfra.
Hva skjedde med å be pent?
Det fins ingen grunn til å være frekk mot min kone.
Kona mi.
Jeg blir aldri lei av å si det.
Kanskje vi burde gå vår vei, kjære.
Greit.
Hva er det?
Det fungerte.
Jeg tvilte ikke et sekund.
Interessant valg av sko.
Førsteklassen venetiansk skinn.
Rolex. Ikke noe man har råd til som sikkerhetsvakt.
Eller vitenskapsmann.
Vi har åpnet døren på siden.
Kom hit når dere er klare.
Kommer straks. Kom igjen.
Hold øyne og ører åpne.
Ikke godt å si hva vi vil finne her nede.
Dessverre ser det ut til at miss Frost allerede er her.
Vi holder oss til planen.
Se på dette stedet. Det vil ta en evighet.
Kanskje ikke.
Her borte.
BØTTEKOTT
Litt av et opplegg.
Hjelp meg med dette.
Hva er de lysene til?
Sikkerhetssystemet.
Det ser ut til at det styrer låsene på dørene.
- Dr. Samberly... - Jeg vet det.
Jeg tror jeg kan...
Der. Dørene er åpne.
Men det betyr at de er åpne for Whitney Frost også.
Der. Se på det.
Det er dobbelt så tykke vegger.
Ser ut som et rom med ekstra høy sikkerhet.
Da er det dit vi drar.
Hvor er bombene mine?
Whitney, jeg jobber ikke her.
- Men du er sikker på at de er her? - Ja.
Spre dere. Sjekk i alle rommene.
Denne veien.
Vent litt.
Vi har bevegelse.
Jeg mottar et signal fra gangen ved siden av.
Folkene til Whitney.
Jeg tar meg av dette. Gå videre dere.
Nei.
Hei sann.
Jeg har sett større.
STRÅLINGSFARE
Vi har dem.
Jeg mottar et signal om at noen nærmer seg.
Rundt hjørnet.
- Tror du at du kan låse den? - Kanskje.
Ok.
En ting om gangen.
Blå og gul...
Så snart du kan, doktor.
Nesten ferdig...
...der.
Nei, nei, nei!
Dr. Samberly, fiks det!
Jeg prøver. To av ledningene må byttes.
Systemet er veldig komplisert.
Vi har ikke nok tid. Forklar Jarvis hva han må gjøre.
Jeg tar meg av gjestene våre.
Hva?
Hvor er det hun skal hen?
Hva sa hun?
Åpnes døren snart?
Jarvis, hør på meg. Pust dypt inn.
Er du rolig?
Nå må du ta bomben ut av kisten.
Ta bomben ut av kisten.
Ja.
Ta bomben ut av kisten.
Bra jobbet, Jarvis. Bare en skrue til.
Det er i orden. Skruer kan ikke gjøre deg noe.
De farlige greiene er inni.
Det visste jeg faktisk.
Ok.
Herregud, jeg er kvalm.
Ta deg sammen.
Ta på hanskene.
Ta tengene.
Akkurat som å ta en sufflé ut av ovnen.
Sannsynligvis.
Det er ikke bra.
- Hvordan går det, dr. Samberly? - Ikke så bra.
Endelig får jeg sjansen til å bli med ut i felten og se hva jeg gjør.
Faren min hadde rett.
Jeg får aldri til noe...
Dr. Samberly, du må roe deg ned.
Du er den smarteste i hele bygningen.
Du klarer dette.
Ja.
Gi meg et øyeblikk.
Der.
Kanskje du kan prøve en gang til?
Ok.
Rose, når alt dette er over,
- Tror du at du og jeg... - Bare åpne opp døra.
Ok.
Bra.
Jeg vet det er tungt, men ikke la det falle.
Putt det helt rolig i kofferten.
Takk Gud.
Du kan gjøre det senere. Det er en stav til du må ta.
Herregud.
Doktor, hvordan går det med døra?
Hvordan går det med å ikke sprenge oss i lufta?
Greit nok.
Jeg går ikke uten dem.
Jeg skal ta Whitney.
Ser du henne?
Bare få bombene ut herfra.
- Du sa de var her. - Jeg vet ikke hvor.
Det er på tide å hente bilen og dra hjem.
Vi drar ingen steder, Cal. Dette er grunnen til at vi er her.
- Hvor er Peggy? - På jakt.
Vil du at jeg hjelper henne?
Nei, bombene har prioritet.
Når dr. Samberly får åpnet døra,
må vi få Jarvis og Uranet ut herfra.
Dette er galskap.
De kommer til å se oss, eller verre, drepe oss.
Jeg trenger dem, Calvin.
Du får dem ikke.
Du.
Du er god.
Det hele er en stor misforståelse.
Hold kjeft, Calvin.
Miss Frost, du er blitt utsatt for en substans
som jeg tror forandrer fysiologien din.
Ikke snakk om ting du ikke forstår.
SSR kan hjelpe deg.
Vi kan fikse deg hvis du lar oss prøve.
Tror du at du kan hjelpe henne?
Fikse meg?
Hvorfor skulle jeg ville det?
Jeg har aldri følt meg mektigere i hele mitt liv.
Jeg trodde det ville gjøre mer vondt.
Har det.
Fantastisk bra gjort.
Bare så det er sagt...
...det var ikke som å lage sufflé.
Ta ham og uranet med til bilen.
Er jeg ikke tilbake med Peggy innen 10 minutter, så dra uten oss.
Ok, sjef.
Kom igjen.
Vi har stavene.
Du, blander deg inn...
Siste sjanse, miss Frost.
Det samme gjelder for deg, agent Carter.
Jeg beklager, agent Carter.
Ikke alle klarer seg i Hollywood.
Vi må gå, nå!
Herregud.
Peggy, ligg stille.
Ligg stille.
Hva skjedde?
- Hun falt. - Bort dit.
Hun må på sykehuset.
Nei, ikke sykehuset.
Det går bra Peg. Ikke på sykehuset, jeg lover deg det.
Et sykehus ville være ekstremt utrygt.
Det er veldig mektige menn ute etter henne.
Peggy hold deg i ro.
Ok. Jeg trenger følgende.
Daniel, hent noen laken fra skapet.
Vi må legge press på såret. Mister...
Edwin Jarvis, miss. Til tjeneste.
Mr. Jarvis, du må koke opp noe vann.
Skal bli. Øyeblikkelig.
Daniel, jeg trenger laken. Gå til skapet og hent de gamle lakene.
Ok. Beklager.
Ok.
Pulsen er høy.
Vi har blødingen under kontroll.
Det er bedre for deg å dra til sykehuset.
Nei, nei.
Pust dypt, Peggy.
Dette vil gjøre vondt.
Vi må skaffe mer uran.
Du må bare ringe Hugh Jones og forklare situasjonen.
- Forklare situasjonen? - Ja.
Hugh er en grei fyr, Cal.
Bare overbevis ham om at vi må utføre Null-materie-testen igjen.
Nei, Whitney!
Jeg går ikke til Hugh Jones.
Jeg ber ikke om en tjeneste til.
Jeg setter ikke meg selv i fare igjen.
Du må roe deg ned.
Du overreagerer, kjære.
Hva?
På grunn av deg,
står jeg nå i gjeld til en av underverdenens overhoder,
og er avhengig av komitéens nåde.
Og komitéen har det ikke med å være nådige.
Hvis vi hadde fått tak i bomben...
Hvis vi hadde klart det, hadde det vært en annen sak,
men dette var en katastrofe, Whitney.
Og jeg vil ikke hjelpe deg mer.
Du må slutte med dette. Du har mistet kontrollen.
Pass på tonen din.
Ja, hun klarer seg.
Takk, Rose.
Rose og dr. Samberly har fått uranet i sikkerhet.
Det er bra.
I det minste...
Kjære vene.
Du skremte meg.
Ikke gjør det igjen, er du snill.
Bli spiddet? Ok, sjef.
Blødingen din er under kontroll.
Stålstangen traff ikke noen organer.
Du må hvile.
Som betyr at du ikke får...
...gjøre hva det enn er du pleier.
Du må bare være kjedelig en stund nå.
Fint. Du er våken.
Jeg kjørte frem bilen.
Hun burde ikke bevege seg så mye.
Det er kanskje bedre om du blir hos meg i noen dager, Peggy.
Jeg kan umulig be om mer fra deg.
- Slik. - Takk, Violet, jeg mener det.
Det er en selvfølge.
Takk så mye.
Du var fantastisk.
Du sa ikke noe om det.
Om hva? Om oppdraget?
Du vet jeg ikke kan si noe om...
Nei, ikke om oppdraget.
Du sa du flyttet hit fordi du ville begynne på nytt,
men det er ikke hele sannheten, er det?
Selvsagt er det det.
Du stakk av.
Nei, nei. Det gjorde jeg ikke.
Du stakk av fra Peggy.
Ok, Violet, det er ikke som du tror.
Jeg tror du er forelsket i henne.
Er du ikke det, Daniel?
Få tak i alle i komitéen. Vi må ha et krisemøte.
Prosedyren spiller ingen rolle.
De vil høre dette.
Vær så snill, mr. Jarvis.
Jeg har det bra.
Jeg får ikke puste med alle disse pleddene over meg.
Det tenkte jeg ikke på.
Jeg må bare sove.
Og det må du også.
Du ufarliggjorde en atombombe i dag.
To. To atombomber.
Du har gjort deg fortjent til å få sove.
I orden.
Drikk opp teen din og hvil deg.
På butlerens ordre.
Vet du, disse eventyrene...
...de er bare til glede hvis du overlever dem, miss Carter.
Det er jeg helt enig i, mr. Jarvis.
Gjør det vondt?
Ikke sammenlignet med smerten jeg følte da hun tok på meg.
Det stedet som Null-materien kommer fra...
...er mørkt og smertefullt.
Det er ikke et sted du vil være.
Er det ikke?
Hvordan vet du det?
Det er en samtale vi kan ha en annen dag.
Kanskje vi kan høre på litt musikk nå, eller noe?
Hvile, vet du.
Butlerens ordre.
Det er sangen din.
"Jeg vil elskes."
Vil vi ikke alle det?
Peggy, jeg...
Jason, hva er det som skjer?
Jeg vet ikke.